CH III

Posvátná řeč

Herma Trismegista

(1)
Sláva všech věcí je Bůh: božské a božská přirozenost.
Počátkem jsoucích věcí je Bůh - Mysl, Přirozenost a Látka - neboť je moudrostí k ukázání všech věcí.
Počátkem je to božské: přirozenost, působení, provázanost, cíl a obnova.

Bezmezná temnota byla v propasti, ale i útlý vědomý Duch,
jsouce v nicotě díky božské moci.
Pak vzešlo svaté světlo
a z vlhké podstaty byly pod písčinou zpevněny živly.
A všichni bohové si rozdělili osetou Přirozenost.
(2)
Přestože bylo vše neurčité a neupravené,
bylo lehké odděleno vzhůru a těžké položeno za základ pod vlhkou písčinu,
když byly ohněm vymezeny a zavěšeny celky, aby se šířily prostřednictvím Ducha.

A bylo spatřeno nebe v sedmi kruzích
a v podobách hvězd se nechávají zahlédnout bohové
se všemi svými znameními;
a (Přirozenost) byla rozčleněna podle bohů v ní.
Ono obkruží je ovinuto vzduchem
a šíří se kruhovým během božského Ducha.
(3)
Každý bůh nechal svou vlastní mocí vzejít to, co mu bylo přiřazeno.
A zrodila se čtvernohá zvěř, plazi, vodní živočichové i ptactvo,
a každá klíčící setba, tráva i veškerá kvetoucí zeleň,
majíce v sobě símě znovuzrození.

(A bohové) vybrali též semena lidských rodů:
ke známosti božských činů,
k účinnému svědectví (o) Přirozenosti,
ke zmnožení lidí,
k panství nade vším, co je pod nebem,
a k rozpoznání všeho dobrého;
aby rostli v růstu a množili se v množství.

A veškerá duše (byla zaseta) v těle
prostřednictvím běhu nebeských bohů, kteří rozsévají věštná znamení.
(Byla zaseta) ke spatření nebe a běhu nebeských bohů,
ke spatření božských činů a působení přirozeností,
ke znamením věcí dobrých:
ke známosti božské moci,
k poznání doléhajícího údělu všeho dobrého a zlého
a k nalezení veškerého umění důvtipně vytvářet věci dobré.
(4)
Počíná se jejich žití i zmoudření vůči údělu kroužících bohů,
i jejich vyproštění v tom, co bylo na Zemi uměním učiněno;
ve jménu opouštějí mdlobu časů a veškerý zrod oduševnělého těla, plodu setby i všeho uměním učiněného.

Vše, co je zeslabené, bude obnoveno provázaností, obnovou bohů
a během cyklu Přirozenosti, který je pořádán číslem.

Ono božské je totiž veškeré kosmické sloučení
Přirozeností obnovované, neboť v tomto božství
je i Přirozenost ustavena.